Димитър Бояджиев
Край брега

chitanka.info

Под жаркото слънце лениво на юг аз се движа.

Изтихо неясните ромони морски ми пеят —

рибарска припявка навярно: за труд и за грижа.

Ветрила и мачти, далеч там, несетно линеят.

И ето ме седнал на пясъка лъскав и топъл.

Мирише на алги. Ветрецът приветно ме гали.

На гмурец, изгубен в простора, внезапния вопъл

неволно подсеща за леки и светли печали.

И тука, унесен от нежния шум на вълните,

бленувам за погледи сладки, за мислите скрити

в загадъчна някаква вчерашна лека усмивка…

Тъмнее просторът. Стихията морно почива,

в отсенки безбройни безкрайната шир се прелива.

Водите свободни ме гледат с тъга и с присмивка.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.